3. HLAVNÉ PRINCÍPY VYPRACOVANIA STRATEGICKÝCH DOKUMENTOV

I. PRINCÍPY TVORBY VEREJNÝCH STRATÉGIÍ

1.	Stratégie sú pripravované transparentne a objektívne. Do prípravy stratégie je zahrnutý široký okruh zainteresovaných strán (resp. každý dotknutý subjekt, ktorého sa stratégia a jej dopady budú dotýkať).

2.	Strategické dokumenty musia byť pripravené v podobe a kvalite, ktorá umožní urobiť vláde SR (resp. orgánu schvaľovaciemu stratégiu) informované, kvalifikované a zodpovedné rozhodnutia.

3.	Stratégie sú zamerané (zacielené) na riešenie konkrétneho významného problému (prípadne súboru súvisiacich problémov).

4.	Jednotlivé stratégie nie sú pripravované izolovane, strategické práce sú koordinované ako horizontálne (naprieč rezortmi), tak vertikálne – teda s ohľadom na strategické dokumenty na vyššej aj nižšej úrovni verejnej správy SR, vrátane väzby na strategický rámec Európskej únie – aj z hľadiska ich časovej nadväznosti a vecnej konzistencie.

5.	Pri tvorbe stratégií sú dodržiavané základné postupy a mandátne požiadavky na kvalitu strategických dokumentov stanovené v metodických dokumentoch, je aplikovaný projektový prístup k tvorbe stratégií.

6.	Vznikajúce stratégie majú jasne definovaný spôsob financovania ich implementácie, realizácia prijatých stratégií je pravidelne premietaná do rozpočtu (štátneho rozpočtu a ostatných verejných rozpočtov, respektíve rozpočtu danej inštitúcie). Stratégie by mali byť pri riešení daných problémov čo najviac efektívne, zároveň by ich negatívny (nechcený) dopad mal byť minimalizovaný.

7.	Stratégie sú vytvárané na základe identifikovaných a reálnych potrieb tých, ktorých problémy sú (vo výhľade) riešené. Prístup k tvorbe stratégií je založený najmä na dôkazoch a je hodnotený predpokladaný a reálny prínos a vplyv stratégií (minimálne ekonomický, sociálny, environmentálny a bezpečnostný prínos a dosah).
8.	Stratégie zahŕňajú konkrétne a adresné opatrenia, jasne určujú zodpovednosť za dosiahnutie vytýčených cieľov, definujú implementačné štruktúry a procesy realizácie danej stratégie, stanovujú metriky (a indikátory) pre meranie úspešnosti a postupu ich implementácie.

9.	Každá stratégia musí mať svojho nositeľa (gestora, vlastníka), ktorý bude mať celkovú zodpovednosť za stratégiu, tzn. za jej implementáciu, za splnenie cieľov stratégie a realizáciu očakávaných prínosov.

10.	Efektivita opatrení realizovaných v rámci stratégie je priebežne vyhodnocovaná, sú navrhované korekčné mechanizmy. 

11.	V rámci tvorby stratégie musia byť zodpovedané nasledujúce základné otázky:

a)	Prečo je daná stratégia vytváraná?
b)	Čo daná stratégia rieši (aký problém) a v akom hodnotovom kontexte (tzn. na základe akých kritérií)?
c)	Ako bude daný problém riešený (a či vôbec bude riešený)?
d)	Aký je cieľový stav, ktorý by mal byť realizáciou stratégie dosiahnutý?
e)	Kedy sa bude problém riešiť a kedy bude vyriešený?
f)	Kto bude problém riešiť?
g)	Ako dlho daná stratégia platí?
h)	Koľko bude dané riešenie stáť (tzn. aké zdroje finančné, materiálne, ľudské, organizačné bude nutné na dané riešenie vynaložiť) a kto poskytne potrebné zdroje?

12.	Táto metodika sa vzťahuje na proces prípravy strategických dokumentov verejnej správy, ktorý sa začne po dni nadobudnutia jej účinnosti. Verejne stratégie, ktorých príprava sa začala pred dňom účinnosti metodiky sa môžu touto metodikou riadiť, ak sa tak gestor príslušnej stratégie rozhodne.  

II. PRINCÍPY PROJEKTOVÉHO RIADENIA

Všeobecná definícia projektu 
Projekt predstavuje časovo ohraničené úlohy a aktivity, ktoré majú jasný cieľ, vopred definovaný začiatok a koniec (harmonogram). Projekt produkuje špecifický tovar (unikátny produkt), službu alebo konkrétny výstup a výsledok (napr. aktivity financované v rámci spoločných programov Európskej únie a SR). 

Všeobecná definícia projektového riadenia 
Projektové riadenie je aplikácia vedomostí, zručností, nástrojov a techník k naplneniu projektových úloh a aktivít, ktoré vedú k splneniu požiadaviek projektu. Základným cieľom projektového riadenia je dodať výsledok  včas, v plnej funkcionalite a s dodržanými nákladmi.

Stratégia ako projekt
Na tvorbu stratégie je aplikovaný projektový prístup a tvorba stratégie je považovaná za projekt. Cieľom projektu tvorby stratégie a meradlom jeho úspechu je vytvorenie danej stratégie v požadovanej kvalite a rozsahu, v definovanom čase (termíne) a so stanoveným finančným rozpočtom. Obdobne je v tomto chápaní projektom aj následná implementácia vytvorenej stratégie.

Projektové riadenie stratégie
Cieľom projektového riadenia je nastaviť optimálny a transparentný systém riadenia projektu tvorby stratégie, ktorý zaistí úspešnú realizáciu jednotlivých aktivít a dosiahnutie cieľov tvorby stratégie. Ďalej je cieľom projektového riadenia monitorovať priebeh realizácie projektu a reagovať na aktuálnu situáciu a problémy. Aplikácia projektového riadenia zabezpečuje previazanosť jednotlivých aktivít a činností aktérov tvorby stratégie.

Sedem základných princípov projektového riadenia

1.	Kontinuálne zdôvodnenie realizácie projektu.

2.	Učenie na základe skúseností.

3.	Definované úlohy a zodpovednosti.

4.	Riadenie po etapách.

5.	Riadenie na základe výnimiek.

6.	Dôraz na výstupy.

7.	Prispôsobenie prostredia projektu.
1. Kontinuálne zdôvodnenie realizácie projektu
Princíp kontinuálneho zdôvodnenia realizácie projektu je založený na existencii dôvodu projektového zámeru pre vytvorenie novej alebo aktualizácie už existujúcej stratégie. Projektový zámer je konkrétna predstava o budúcom projekte a musí byť od samého začiatku tvorby stratégie jasne obhájiteľný. Fáza identifikácie potreby tvorby stratégie je nastavená tak, aby zdôvodnenie realizácie projektu bolo obsiahnuté v hlavnom výstupe fázy, teda vstupnej správe, ktorá zhŕňa podklady pre zodpovedné rozhodnutie o vytvorení komplexnej stratégie. 
Tento princíp vyžaduje, aby zdôvodnenie realizácie projektu malo písomnú podobu a bolo tiež formálne schválené. Dokument vstupná správa je písomný a na konci fázy 1 metodiky je schválený zadávateľom. Zdôvodnenie potreby projektu musí stáť na začiatku prípravy stratégie a musí zároveň zostať platné po celú dobu prípravy, tvorby a implementácie stratégie. Projektový zámer tvorí súčasť projektového plánu tvorby stratégie, ktorá je výstupom fázy 2. Počas celého životného cyklu tvorby stratégie musí existovať nadväznosť stratégie na projektový zámer. Ten sa môže počas tohto cyklu aktualizovať o nové riziká, náklady či prínosy, nie je teda statický. Akonáhle sa však v akejkoľvek fáze tvorby stratégie stratí nadväznosť projektu na projektový zámer a prestane existovať obhájiteľné zdôvodnenie realizácie projektu, mal by byť projekt zastavený.

2. Učenie na základe skúseností
Aktéri prípravy a následne tvorby stratégie by na princípe učenia a na základe skúseností mali zaznamenávať skúsenosti z predošlých projektov a z už prebehnutých fáz realizácie aktuálneho projektu. Na ich báze by potom mali zlepšovať svoju prácu. Každý projekt je unikátny, rovnako tak každá stratégia má svoje úplne špecifické požiadavky a rysy. Existujú však niektoré aspekty, ktoré sa v príprave, tvorbe a implementácii stratégií objavujú pravidelne, ako napr. príprava harmonogramu, riadenie rizík, riadenie komunikácie a pod. 
Skúsenosti z riadenia týchto aspektov stratégií, či už pozitívne alebo negatívne, sú tak cenným materiálom pri príprave stratégií nových a aktualizácii už existujúcich. V priebehu projektu by sa mal pracovný tím riadiť skúsenosťami z predchádzajúcich fáz, z tohto dôvodu sa odporúča tieto skúsenosti priebežne zaznamenávať a pravidelne sa k nim vracať. Cieľom je implementovať zlepšenia počas priebehu celého projektu. Po skončení projektu by mali byť skúsenosti z projektu tvorby stratégie (a prípadne tiež implementácie) sprístupnené pre ďalšie pracovné tímy vytvárajúce nové stratégie, a to v záverečnej správe z projektu tvorby stratégie.

3. Definovanie úlohy a zodpovednosti
Správne definované postavenie a zodpovednosti jednotlivých aktérov v rámci prípravy, tvorby a implementácie stratégie sú základom úspechu projektu. Definovať úlohy však nestačí, rovnako dôležité je ich obsadenie a prispôsobenie štruktúry pracovného tímu, typu a potrebám zadanej stratégie. Kľúčové je zapojenie všetkých hlavných aktérov zo strany zadávateľa, prípadného dodávateľa aj relevantných skupín, na ktoré bude mať stratégia dopad. Vzhľadom na to, že do projektu je zapojených viac zainteresovaných strán, je rozhodujúce správne obsadenie úloh a vytvorenie funkčného pracovného tímu vo fázach prípravy, tvorby a implementácie stratégie, keď každý aktér podrobne pozná svoju zodpovednosť (tzn. čo sa od neho očakáva). 
Zároveň je oboznámený s úlohami a zodpovednosťami ostatných aktérov a vie tak, na koho sa v prípade potreby obrátiť. Obsadenie úloh sa líši podľa typu vytváranej stratégie: vládne (odvetvové, sektorové, prierezové), regionálne a miestne. U niektorých úloh platí, že môžu byť obsadené externe (napríklad prostredníctvom dodávateľa alebo zriadením dočasnej pracovnej pozície na účely projektu tvorby stratégie), alebo danej úlohe môže byť poskytnutá externá podpora. Napríklad koordinátorom tvorby vládnej stratégie môže byť riaditeľ odboru príslušného ministerstva, ktorý ale nemusí mať dostatok kapacity pre reálne riadenie tvorby stratégie – na túto činnosť môže využiť napríklad externého projektového manažéra. Zároveň však má daný riaditeľ odboru stále zodpovednosť za koordináciu tvorby stratégie. Podobne to môže byť nastavené aj u ostatných úloh organizačnej štruktúry tvorby stratégie (okrem úloh zadávateľa a gestora tvorby stratégie).

4. Riadenie po etapách
V súlade s klasickými metódami projektového riadenia je metodika prípravy verejných stratégií rozčlenená do fáz a následne do aktivít a krokov. Výhodou riadenia projektu po etapách je existencia kontrolných bodov za každou etapou, čo umožňuje projektovému manažérovi kontrolovať, v akom stave sa tvorba stratégie nachádza. Po každej fáze nasleduje kontrola, či je projekt stále životaschopný, či je naďalej dodržiavaný projektový zámer (alebo je v priebehu projektu adekvátne upravený). 
Rozdelenie projektu tvorby stratégie do fáz ďalej umožňuje distribuovať zodpovednosť za vykonanie jednotlivých aktivít a krokov v rámci tímu a tým zabrániť preťaženiu riadiacich štruktúr. Vzhľadom na to, že niektoré stratégie sú náročnejšie na prípravu ako iné, je dobré pri dlhých a náročných projektoch plánovať detailne fázu, ktorá bude prebiehať v dohľadnej dobe, a na ďalšej fáze mať menej podrobný rámcový projektový plán.
5. Riadenie na základe výnimiek
Nastavený spôsob projektového riadenia tvorby stratégie umožňuje zvoliť vhodné riadenie projektu tak, že definuje rôzne zodpovednosti za riadenie, správu a dodávanie projektu a jasne ich definuje na všetkých úrovniach. Umožňuje tiež delegovať právomoc z jednej úrovne  na  ďalšie úrovne tak, že nastavuje prípustné odchýlky oproti šiestim cieľom (ktorými sú čas, náklady, kvalita, rozsah, riziká a prínosy projektu) na príslušnej úrovni plánu. 
Princíp prakticky funguje tak, že pokiaľ dôjde napríklad k časovému oneskoreniu danej aktivity oproti harmonogramu o väčší časový úsek, než aký je v harmonograme povolený, potom je nutné preniesť tento problém na vyššiu úroveň riadiacej štruktúry, teda príslušnému nadriadenému aktérovi tvorby stratégie, ktorý rozhodne o ďalšom postupe. Ide o veľmi účinný nástroj projektového riadenia, kedy vďaka jasne stanoveným kritériám nie je nutné zbytočne zaťažovať riadiacu štruktúru pracovného tímu, ktorá na druhú stranu nestráca svoju kontrolu nad priebehom projektu, pretože ak sa prekročili vymedzené hranice (času, nákladov, úrovne kvality, rozsahu, rizík či prínosov) projektu, informácia je k nej ihneď prenesená.

6. Dôraz na výstupy
Úspešný projekt je ten, ktorý je orientovaný na výstupy a nie na samotné prevedenie naplánovaných aktivít. Je teda podstatné, aby pri tvorbe stratégie boli dopredu stanovené a definované ciele a výstupy, ktoré sa majú dosiahnuť predtým, ako bude začaté s naplánovanými aktivitami na ich dosiahnutie. Nejde však iba o odsúhlasenie cieľov, ale aj o definíciu ich rozsahu, o kvalitu a kritériá merania ich naplnenia.
Každý výstup má mať definovaný účel, zloženie, pôvod, formát a kritériá kvality. Bez dôrazu na výstupy a ich definíciu riskuje projekt neskoršie spory napríklad o akceptácii výstupov, nutnosť prepracovania či riskuje nespokojnosť cieľovej skupiny. Definícia výstupov a nastavenie kritérií kvality projektu tvorby stratégie musia byť súčasťou projektového plánu tvorby stratégie.

7. Prispôsobenie prostredia projektu
Metodika prípravy verejných stratégií môže byť použitá pri tvorbe akejkoľvek stratégie verejnej správy nehľadiac na jej veľkosť, závažnosť, oblasť, ktorú rieši, problémy, ktorými sa zaoberá, či aktérmi, ktorí sú do jej tvorby zahrnutí. Podľa rozsahu a komplexnosti danej stratégie môže byť metodika prispôsobená či upravovaná tak, aby zodpovedala čo najlepšie zadaniu stratégie a potrebám pri jej tvorbe. 
Základný rámec metodiky, tzn. logický rámec tvorby stratégie a základné princípy tvorby strategických dokumentov, musí byť pri správnom použití metodiky dodržaný, avšak napríklad rozsah vykonávaných analýz či forma registra rizík či rozsah riadenia zmien môže byť upravený podľa komplexnosti stratégie. Metodika nie je koncipovaná tak, že jednotlivé fázy sú na sebe nezávislé a môžu byť vypustené bez toho, aby ovplyvnili fázy ďalšie. Podobne je to aj s aktivitami a krokmi. Fázy sú vzájomne previazané, a ak dôjde k úplnému vynechaniu nejakej fázy, bude tým nevyhnutne ovplyvnený proces prípravy a tvorby stratégií. Projektový tím (tím pre tvorbu stratégie pod vedením koordinátora) adaptuje metodiku na kontext a špecifiká stratégie.